![](images/Universa.jpg)
Isaac
Newtons profetia
Bibelns
koder och framtiden
Enligt bibelns profetior
kommer en apokalyptisk omvandling att ske. Det är främst hos
profeten Daniel och Johannes uppenbarelse som detta ges uttryck.
Jesus är centrum och den verkande orsaken för dessa tecken. Han
tar ledningen över den nya världsordningen, som sker genom insikten och den
goda viljan hos människorna. Inför dessa händelser pekar
profetian mot att det är vår tid som gäller. Isaac Newton är den
främste bland tolkare som kommit till samma slutsatser.
Paul Lindberg: |2008-03-10|
Isaac Newton tillhör alla
tiders största vetenskapsperson. Hans verk utgör den vetenskapliga
revolutionens höjdpunkter, och lanserade genom sina insikter en
helt ny världsbild, newtonianism, som den moderna världsbilden
ännu grundar sig på. I sitt matematiska praktverk Principia står
slutorden: "Gud är allsmäktig, ständigt närvarande i sin
skapelse, och genom studiet av naturen får vi kunskapen om Gud",
och: "Genom att studera världen, ser vi Gud!"
År
1936 köpte den berömde
ekonomen Manyard Keynes på en auktion stora delar av Newtons
manuskriptsamlingar och anteckningar. Manuskripten hade varit undanhållna
allmänheten i 200 år. Efter sex år hade Keynes lyckats lösa
koderna – avhandlingarna vara skrivna med koder.
Keynes
blev smått chockad över upptäckten av en massa ”humbug och amatörism”,
som han mötte i dessa avhandlingar. Det var fråga om alkemi som
tycktes gjorda av ”amatörer, grundade på rena fantasier”,
enligt Keynes.
Keynes,
som inte själv var insatt i naturvetenskap, blev upprörd över att
Newton överhuvudtaget hade lagt ned så mycket arbetstid på dessa
oväsentligheter.
Men
Newton var inte bara nyfiket barn av sin tid, utan även en gigant
över tiden i sig. Han ville med visshet undersöka om det fanns några
hemligheter och glömda erfarenheter i de mystiska gamla skrifterna
från antikens alkemister och vetenskapande människor. Och han kom
att upptäcka en hel del kunskaper, som står sig än i dag. Detta
var av förnuftsmänniskan Newton, som ville att vi alla skulle tänka
rationellt och fritt. Han anses vara den gnista som lade grunden för
upplysningstiden.
keynes missförstod newton
till en början, på grund av hans tids egen självtillräcklighet
– en självgod rationalism som satte sig över alla tidigare värderingar
i något slags troende på en linjär kunskapsutveckling. Men så tänkte
aldrig Newton, han undersökte systematiskt och tog tid på sig, så
att han med visshet fick veta allt om sakernas sanna tillstånd.
Den
modernistiska tidens tillkortakommanden gav av okunnighet Newton
epitetet världens siste magiker.
Det
som retade Keynes tidsanda mest var Newtons andlighet. Trettio och
fyrtiotalen var inte precis andlighetens tidevarv. Man ansåg Newton
varit en religiös fanatiker. Men han undersökte skrifter med
vetenskapliga analyser och metoder i världsklass, visade det sig,
bara för utforskandet om det kunde finnas något uns av universums
hemligheter i dessa skrifter. Och han fann vad han sökte. Detta
retade människor med ensidig lojalitet till den filosofiska
materialismens värderingar.
I
”Queries” framlägger Newton sina tankar om ljusets
partikelnatur, som ”Guds sensorium”, eller ”rummet för
krafternas modeller”, och så vidare. Detta kan jämföras med
Johannes inledning om Ordet och Ljuset, eller antikens tes om
Pleroma.
Hur
som helst, ingen person har inspirerat andra forskare i sådan
omfattning som Newton. En rad nobelpristagare och själsfränder har
sina tankar länkade med varandra, och det andliga går heller inte
att reducera. Allt hör samman i en enda holistisk realitet – vare
sig man är troende eller inte.
i
james gleicks bok om Isaac
Newton, skriver han: ”Ingen förstår den mentala förmåga som vi
brukar kalla matematisk intuition, än mindre genialitet. Människohjärnan
skiljer sig inte mycket från en person till en annan, men numerisk
begåvning verkar vara mer sällsynt, mer säregen än andra
talanger. Den har ett slags tröskelkvalitet. Inte inom något annat
intellektuellt område har geniet så mycket gemensamt med en idiot
savant. Ett medvetande som vänder sig inåt, bort från världen,
kan se tal som vore de skimrande väsen och finna ordning i dem, och
magi; kan känna tal som vore de personliga bekantskaper. Även
matematiker är flerspråkiga. En kraftfull källa till kreativitet
är förmågan att lätt kunna översätta, att inse hur samma sak
kan sägas på till synes olika sätt. Om en formulering inte
fungerar, pröva då en annan.”
För
ovanstående bok nominerades författaren till Pulitzerpriset 2003.
den
bunt av manuskript som
Newton överlämnade till Oldenburg, har kommit till kännedom i
modern tid och behandlar makalösa teorier om materiens
mikrostrukturer. Hans samtida inom Royal Societys och fram till
modern tid förstod inte riktigt vad det var fråga om, och lät det
bli opublicerat. Däremot blev det ständiga debatter kring ämnena
inom sällskapet.
Newton
hade genom utomsinnlig tankeförmåga (ESP, Extra Sensorisk
Perception) skådat in i materiens kärna.
Han hade ”anat” naturens fundamentala partiklar, alltså på
atom- och partikelnivåer. Han förutsåg moderna instrument som
skulle kunna förstora för att göra atomer helt synliga,
(svepelektronmikroskop). Han utläste en rad fenomen, kemiska
aktiviteter och processer. Han backade inte för fenomen som verkade
mystiska eller onaturliga, och anade en kommande vetenskap om
kvantfysiken, med dess egna lagar än den klassiska fysikens lagar.
På
Royal Society demonstrerade han elektricitet, som han menade var en
kraft som skapade liv – en föraning om elektromagnetism. Han
menade att atomernas partiklar växelverkade för att kunna upprätthålla
dimensionerna som en förutsättning för materien. Det
var den växelverkande förändringen, som var den allmängiltiga förutsättningen för livet och materien.
Och Newton citerar Herakleitos: ”Inget består utan förändring”,
”Allt flyter, inget är stillastående”, Och om sanningen skrev
han: ”Platon är mig kär, Aristoteles är mig kär, men sanningen
är mig kärare.” Om sig själv: ”Sanningen är frukten av
tystnad och obruten meditation.”
Detta
är andlighet, och handlar om inspiration. Det liknar vad Einstein
upplevde då han i biografierna menade att allt ”bara kom” under
loppet av några månader i hans ungdom. Resten av livet bearbetade
Einstein dessa inspirationer.
irritationsmomentet
fram till idag, har varit
Newtons tolkningar av Bibelns texter, som anger en exakthet om att vår
fördärvade värld upphör på grund av människornas vanvård –
av i stort sätt det mesta. Dessa bibeltolkningar solkade hans rykte,
världens främsta vetenskapsman sällade sig till profeterna.
Royal
Society ville dölja denna sida av Newton. De ville skilja andlighet
från vetenskap, även om en del av dem själva var troende. Men det ville
inte Newton, han var övertygad protestant.
Newton
strävade bortom tidens och de klassiska lärornas begränsade områden
och sökte nya sanningar om universum.
Det
var efter René Descartes som Newton hämtade tanken om att
universum var som ett urverk, konstruerat och uppskruvat av Gud.
Enligt
Newton var detta inte hela sanningen: universum är levande, och
jorden är levande som ett djur eller en växt.
Newton
hade förmågan att undersöka riktigheten i allt det han rörde
vid. Bland annat kring Descartes mekaniska fysikuppfattning. Newton
dissekerade denna uppfattning i sådan omfattning att den
tillintetgjordes. Forskningen kring teorin om gravitationen, som Newton ansåg vara en
kraft vilken inte alls styrdes av slumpen, utan av en medveten
vilja. I denna intensiva forskning utvecklades Newton personligen på
bara 18 månader till tidernas störste matematiker någonsin. Han
utvecklade matematiska uträkningar och förklarade planetrörelserna
som står sig än i dag.
förklaringen
av ljuset gjorde Newton
berömd under hans egen samtid. Det var utgivningen av hans ”An
Hypothesis Explaining the Properties of Light”, som
offentliggjordes vid hans inträde vid Royal Society. Även här
utgick Newton från Ordet och Ljuset, hämtat från bland andra
Johannes evangelium.
Newton
förklarar ljusets hemligheter, men vissa av hans beundrare bland
tidens vetenskap försökte mörka hans syn på den gudomliga
bakgrunden till dessa fenomen.
Newtons
avsikter var helt och fullt förklaringar kring Guds sanningar, men
som han aldrig ansåg vara hemligheter, utan något människor fick
bemöda sig om för att kunna förstå. Det tillhörde människans
tillblivelse. Newton var aldrig någon kall beräknande
vetenskapsman. Han hade en ödmjuk relation till kunskap i allmänhet
och vetenskap i synnerhet.
Fel
och brister upptäcktes hos Newton, ansågs det, men vår tids omvärderingar
har trots allt lett till hans positiva fördel. Han skiljer inte på
teologi, vetenskap och alkemi, eller någonting annat heller. I hans
sökande är det istället i synteserna av vad han kom fram till,
som vetenskaplig kategorisering kunde fastställas. Allt runt
omkring i verkligheten var alltså objekten, som medium och
forskningsmaterial.
många
tyckte det var beklämmande
att snillet Newton la ner 25 år på alkemi. Men han var tvungen att
undersöka riktigheten i detta förbjudna och straffbara utövande.
Kanske var det dragningen till det förbjudna, som en av många
orsaker till detta sökande. Men Newton visste vad han gjorde.
Alkemister
hade i århundraden långt före honom sökt myten om ”de vises
sten”, sökandet efter de ingredienser som leder till rent guld.
Straffet för alkemi under 1600-talet var hängning. De
vises sten kan översättas med den värdefulla stenen som Jesus
predikade om, och handlar om rikedomen av insikt och medvetande.
Enligt
Newtons egna manuskript har man kunnat avläsa hans kunnande och därför
anses han ha varit Europas främste alkemist, detta berodde på hans
analytiska och vetenskapliga metoder.
I
moderniteten har många människor undrat varför Newton kunde lägga
sådan energi på sådant "trams". För Newton var det
antagligen frågan om vetenskaplig nyfikenhet, men hans innersta
avsikter är än idag en undran, men som kan förklaras.
Hans
målsättning var med all tydlighet ett allvarligt och seriöst
experimenterande i vetenskapliga syften i kombination av ett sökande.
Vetenskap är ett ständigt sökande. Eftersom en hel del av Newtons
manuskript finns kring dessa experiment, så finns det en seriös
forskning som söker göra om hans forskning för att undersöka
avsikter och se om det fanns något av vetenskapligt värde.
på
Indiana University i USA
har professor Bill Newman forskat i många år för att tolka
Newtons manuskript. Experiment har gjorts på samma sätt som för
300 år sedan.
Forskningen
har tolkats på ett exakt vis, men i moderna laboratorier. Ett
experiment som utfördes var ett recept Newton själv hämtat från
gamla antika skrifter från den romerska författaren Ovid. Det
handlade om en legering, förstadiet till guld, enligt skriften.
Forskarna menade att experimentet lyckades fullt ut i enlighet med
Newtons beskrivningar.
Enligt
Newton skulle experimentet resultera till en lilafärgad legering
med en yta som av ett nät. Experimentet fungerade perfekt, och har
vetenskapligt dokumenterats.
Professor
Newman menade att i dessa experiment tycktes metaller få liv och
spira som växter. Newton skrev ett fascinerande manuskript, ”On
Vegetation”, som inleds med en diskussion om metalliska träd, och
om metallers växtlighet, som Newton kopplade med synen på
universums uppkomst i stort. Med detta kom han fram till att Jorden
är en levande planet, såsom Gaya.
Enligt
Newton var förutsättningen för allt liv på jorden ”salnitrum”.
Jorden var en levande varelse. Salnitrum var ett kosmiskt fenomen
och genomsyrade hela universum. Det gav liv åt materia och möjliggjorde
biologiskt liv. Jämför av stoft är du kommen, av stoft ska du åter
bli. Han tyckte sig se jorden som ett gigantiskt djur, eller som en
besjälad växt, och som andas.
I
Newtons smältdeglar växte metallerna, som ändrade form, och blev
större och större. Allt det Newton kommer fram till är holistiskt
och utesluter begrepp som slump, som inte är någon förklaring
alls. Newton: ”Om vi var ett slumpartat virrvarr av atomer,
vore vissa delar överflödiga. Atomer och mekaniska lagar går inte
att jämföra med skaparens visdom.”
”Hermafrodit” är ett av många experiment av Newton, som
han beskriver som tvåkönad och både far och mor till stenen. Han
syftar på antimonens gradtal, då han nämner ”hermafrodit”.
Det är en kombination av stibnit med järn vid hög temperatur. Språkbruket
är Newtons sätt att kodifiera för att hemlighålla vad han upptäcker.
”Gröna lejonet” och smutsiga ”horan” är andra kodnamn, som
inte precis är någon trevlig benämning. Det var medvetet gjort för
att förvilla. Det var som sagt dödsstraff på sådan här
forskning.
1693
upptäckte Newton genom ett experiment att guld tillsammans med
kvicksilver växte och, som han först trodde: han hade fått guld
att växa. Han gjorde om experimentet, om och om igen, men kom fram
till en avgörande slutsats: människor kan inte göra guld (eftersom
det är ett grundämne). Han fick själv ett övertygande och fullständigt
svar grundat på ren vetenskaplighet.
Han
misslyckades aldrig med alkemin, han undersökte och kom istället
fram till hållbara slutsatser.
ledtrådar
finns vid kings college, Cambridge.
Där finns manuskripten som köptes av Manyard Keynes i säkert förvar.
Professor Rotansi menar att Tabulus Maradina, ett manuskript
som beskriver hemligheten med ”de vises sten”, visar att Newton
aldrig sökte göra sig rik med att lösa hemligheten. Istället sökte
Newton Guds sanningar kring vetenskapen – kunskapens rikedomar.
Enligt
Rotansi syftade han aldrig på att själv få magiska krafter för
att med hokuspokuskrafter kunna bli som Gud. Han imponerades av Guds
verk, men mer av Guds förmåga än av verken, och ville förstå
Gud mer än Guds outgrundliga verk.
Newton
trodde att Gud förmedlade hemligheter till dem som kunde förmedla
dem vidare i vällovliga syften. Det finns många moderna forskare
med den inställningen även i dag. Därför ville han undersöka
gamla skrifter och myter, för att kanske hitta vissa värdefulla
kunskaper vilka gått förlorade under solens gång. Kunde
man läsa en del av dessa skrifter mellan raderna skulle man också
kunna tyda svaren om universums historia och dess kommande
utveckling.
Newton
gjorde vad han trodde var ett arbete i Guds tjänst, genom att söka
förstå koderna för att avläsa framtiden. Han skriver själv om
detta ”Jehovah Sanctus Unus” – Helig Gud. Han trodde sig vara
utrustad med speciella gåvor, både i att analysera vetenskapen och
att tolka världen.
Han
har beskyllts för att ha trott sig funnit Guds hemligheter genom
alkemin. Hans övertygelse var att han lärde ut en ny och mera
vetenskaplig världsbild, som faktiskt står sig än idag. Vi
kallar hans gåvor för inspirationer, precis så som en rad av världens
främsta forskare och skapande människor varit behäftade med.
Dessa inspirationer gäller för alla människor med goda uppsåt.
newton
prästvigdes i anglikanska kyrkan,
men kom omedelbart i konfrontation med hela den kristna
historieframställningen. Han menade att både den katolska och
anglikanska kyrkan aldrig förstått Guds innebörd. Han gör klart
att Jesus inte alls är gudomlig på det sätt som kristenheten
menat, och därmed sällas han till kättarna, enligt tidens synsätt.
Newton
ansåg att ”treenigheten” var ett hädande av första budordet:
Du skall inga andra gudar ha jämte mig! Han menade att
beskrivningen av Fadern, Sonen och den Helige Ande är kätteri.
Detta blev känt bland vissa kretsar som inte var toleranta.
Newton
förföljdes också av en mobb som ville sätta åt kättare, det gällde
också häxor som löpte stor risk att falla för mobbens
mordlystnad. Folk dödades för mindre, genom att sparkas till döds
eller att brännas.
Men
Newton hade varit ganska försiktig med sina kodade manuskript. Han
hade ingenting till övers för kyrkans försvarare och dess
ortodoxi. Han är upprörd över de förföljelser som kyrkan hade
gjort sig skyldig till, och hans upprördhet övergår i hat mot
kyrkans ansvariga, och mot munkar och nunnor i största allmänhet.
Han
var hatisk mot den kyrkliga korruptionen och skenheligheten, att
biskopar ganska öppet hölls sig med frillor och gjorde sig förmögna
på tvivelaktiga affärer. Men hans hat övergår i rena fördomar,
då han gläds åt när katoliker blir straffade, som han ansåg
vara antikrist. Hans tankar tycks handla om hämnd och om att ont
straffas med ont, eller något liknande.
newton
upptäckte att bibeln är kodad,
framförallt Uppenbarelseboken. Han blev övertygad om att Guds uppsåt
som förskingrades genom, först och främst den katolska kyrkan,
eller i alla fall av dess hierarkiska ledning, med påven i spetsen.
Kyrkan kommer att fördärva kristendomen, menade han, enligt hans
egna manuskript.
Hans
utgångspunkt blir vad som står i Uppenbarelseboken och i dess
symboliska sagovärld. Han ser den logiska kopplingen med
korruptionen i den katolska kyrkan, som han ser som förräderi mot
Bibeln. Han får ett passionerat hat mot dem som sätter sig mot rättvisan
över folk och utnyttjar dem.
Newton
sökte förstå Guds avsikter i frågan om Jesus återkomst och upprättandet
av en ny och renare världsordning. Han såg matematiska koder i
Uppenbarelseboken, och som utspelades i det ”himmelska templet”.
För att förstå dessa koder måste han lära sig hur templet såg
ut. Templet kunde nämligen avläsas av sin konstruktion. Han fann
bland annat datumet för denna världsordnings övergång till en ny
ordning. En restauration – en ny jord och nya himlar.
Salomos
tempel var en kodifierad symbolik eller ritning över universum.
Newton gjorde matematiska beräkningar och kom fram till helhetens
innersta väsen, enligt honom själv. Problemet för den skeptiske
är att dessa tankar av Newton är så pass avancerade, och faktiskt
översättbara till modern vetenskaplighet.
stephen
d. snobelen, professor vid
University of Kings College, Halifax, upptäckte ett märkligt
dokument i Newtons manuskriptsamling i Jerusalem, som visar att
Newton ända fram till slutet av sitt liv sökte och hittade koder
ur Bibeln.
Newton
ansåg sig hittat datumet som förändrar världen i sin helhet.
Enligt Snobelen visar dokumentet att Newton fann vad han letade
efter. Han sökte fastslå ett datum för den nya eran och kom fram
till att när Daniels bok och Uppenbarelsebokens profetia går i
uppfyllelse så sker det i just vårt århundrade.
Snobelen
säger att det inte framgår riktigt om det var Newtons mening att
apokalypsen skulle tolkas som verklighet eller om det var en
metafor. Men denna undran av Snobelen har knappast någon realistisk
referens hos Newtons tankar, som egentligen inte har med Newton att
göra. Newton bara konstaterar vad han kommit fram till, och
ingenting annat.
Newton
anger upprättandet av en ny världsordning till år 2060.
|