|
Finns
det något roligare än kyrka och politik? |
Foto RLC
|
Framtidsdebatt Två
viktiga avhandlingar
Det
görs en hel del intressant forskning på våra universitet och högskolor
som tyvärr inte når ut till en större allmänhet. Detta trots att
de kan laddas ner gratis och håller mycket hög klass och även
kommenteras i media. Jag vill här puffa för två forskare som
nyligen disputerat och lämnat viktiga bidrag till den aktuella samhällsdebatten.
Dessutom finns det starka beröringspunkter dem emellan.
Ulf Svensson:
|2011-1-15| I
den första avhandlingen, ”Efter folkrörelsepartierna – Om
aktivism och politisk kursomläggningar i tre svenska
riksdagspartier”, tar statsvetaren Svendh Dahl sig an den
viktiga frågan om folkrörelseförankring och legitimitet. Först
beskriver han hur partierna förändrat karaktär där ett viktigt
drag är att folkrörelser och masspartier successivt blivit
partiarbete utfört av professionella politiker och specialiserade
politiska tjänstemän. Media har blivit kanalen ut i samhället
snarare än lokala partiorganisationer. Partierna är inte heller en
länk mellan civilsamhället och staten utan blir mer och mer en del
av staten. Parallellt med detta tappar partierna medlemmar vilket är
en process som pågått under ett par decennier.
Varför är detta problematiskt? Kanske moderatledaren och
statsminister Fredrik Reinfeldt pekade på en av svagheterna
i den politiska utvecklingen när han på senaste moderatstämman
talade om vem i samhället som ska företräda allmänintresset.
Trots att partierna fortfarande, och ohotat, företräder allmänintresset
när man samtidigt blir en allt mindre grupp individer som ser om
sitt eget hus och intressen kommer man till en punkt när
legitimiteten kan ifrågasättas. En av nyckelmeningarna i
avhandlingen beskriver dilemmat på följande vis:
”Partiernas
förändrade karaktär i kombination med deras avgörande roll i ett
demokratiskt
styrelseskick ger anledning att närmare studera hur dagens
partiorganisationer
fungerar.”
Representativ
demokrati utan partier
I
dag har vi svårt att se något alternativ till partierna som de
viktigaste aktörerna i vår svenska demokrati. I avhandlingen
riktas därför sökarfokus på de partiaktiva eftersom dessa blir
viktiga bärare av vår representativa demokrati. Han ställer bland
annat frågan om varför vissa individer väljer det politiska
partiet som engagemangsform istället för ”att, i konkurrensen
med enfrågeaktivism, politisk konsumtion och andra former för
utomparlamentariskt agerade.”
Marie
Demker, professor i statsvetenskap, uttalar sig i GU Spegeln
(också en utmärkt gratiskälla om forskning från Göteborgs
Universitet) om att partierna måste tänka om, om de ska förbli
relevanta samtidigt som hon understryker ”Politiken är livsnödvändig.
Vi kan inte låtsas som om vi kan leva utan politik.” Även
hon understryker problemet med att partierna inte längre är självklara
kanaler för medborgarnas åsikter och att det finns risk för att
partierna bli ännu mindre relevanta för vanliga medborgare.
De
partiaktiva
I
Svendh Dahls avhandling undersöks skälen till varför vissa
individer väljer partier istället för utomparlamentariska vägar.
Ett skäl är enligt honom deras demokratisyn där den
representativa demokratin representerar en högre kvalitet på
demokrati och där det utomparlamentariska ses med stor misstänksamhet.
Men han borrar djupare i motivbilden, och sätter luppen på
aktivismen i dagens politiska partier, och ställer frågan om varför
just partiernas ”erbjudande” är så lockande. Är det
identitet, gemenskap eller möjlighet att utöva makt?
Tryck
på följande länk och ladda ner avhandlingen och läs den spännande
fortsättningen!
Efter
folkrörelsepartiet
Svenska
kyrkan, marknaden och framtiden
I
den andra avhandlingen, ”Den mångtydiga församlingen –
Organisering, roller och relationer i spänningen mellan
sekularisering och desekularisering”, är det sociologen Anneli Öljarstrand
som gör en organisationsanalys av Svenska kyrkans församlingar.
Det är minst sagt en aktuell avhandling med tanke på det som händer
just nu inom Svenska kyrkan, och som i mycket liknar hela havet
stormar. På vilken stol ska kyrkan sitta för att vara relevant i
dag och i framtiden.
Hon
inleder sin avhandling med att konstatera att kyrkan varit både förmedlare
och uttolkare av kristendomen i vårt land samt varit en grundläggande
del av vår historia. Vidare konstaterar Anneli Öljarstrand att
kristendomen bidraget, eller som hon skriver ”i hög utsträckning
bidragit till” att de värderingar vi har i samhället är ett
resultat av denna process. Men, både samhället och kyrkan har förändrats
vilket bidraget till att inte minst Svenska kyrkan fått en ny roll
i dagens samhälle. Sekularisering är det begrepp som används för
att beskriva denna förändring och i avhandlingen framgår att
detta begrepp inte är helt entydigt.
En
tanke fanns att när våra samhällen blev ”moderna” så skulle
religionen sakta men säkert försvinna. I dag vet vi att så inte
är fallet utan vi kan se en religiös återkomst men däremot att
religionen förändras till form, funktion och delvis till innehåll
enligt olika forskare som presenteras i avhandlingen. Jämfört med
tidigare har kyrkan och religionen förlorat mark innebärande att
inflytandet på olika områden minskat både vad gäller
uppfattningar och de intressen dessa religiösa institutioner har i
samhället. Religiositeten har således inte minskat men däremot
den auktoritet som religionen en gång hade.
Genom
att fördjupa sekulariseringsbegreppet och beskriva dessa i tre
olika kategorier, laicization, internal secularization och religious
disinvolvement, kan man bättre förstå de olika nivåerna och
processerna som är verksamma; a) samhällsnivå, b) inom religiösa
organisationer och c) inom varje individ. En viktig skrivning är när
Öljarstrand konstaterar att tidigare påverkade kyrkan samhället
medan idag är det samhället som påverkar kyrkan. Man kan uttrycka
det som att marknadsförhållandena radikalt förändrats.
På
församlingsnivå krockar allt
Enligt
Öljarstrand blir förändringarna extra tydliga på församlingsnivå.
Här ska man hantera allt som händer vilket är lika med vikande
medlemstal, vikande ekonomi, vikande traditionell religiös
praktik och vikande antalet ideella krafter och en förändrad
efterfrågan. Det traditionella utbudet lockar inte lika många
individer längre, i alla fall inte på platser där man inte är
tillräckligt skickliga på att bygga upp levande församlingsgemenskaper,
som i sin tur innebär att verksamheten dör sotdöden. Intressant
är att konstatera att antalet ideellt arbetande tidigare var i
kraftig majoritet men att det från och med på 1950-talet så har
antalet professionella, fast anställda ökat kraftigt.
I dag är utmaningen att bli relevanta och svara mot de behov som församlingsmedlemmarna
har utan att lämna sitt ursprungliga mål: att vara förmedlare och
uttolkare av kristendomen i vårt land. Frågan är om Svenska
kyrkan förmår att vara en viktig del av vårt samhällsliv även
framgent och som inte bara handlar om begravningsväsendet, hantera
nationella kristillstånd och hålla i ceremonier av olika slag.
Fortfarande görs många gudstjänstbesök och många är engagerade
i körsång vilket innebär att det finns en verksamhet, men frågan
är om det räcker att det stannar vid detta eller om medlemmarna
vill ha något mera eller inte. Och om medlemmarna vill detta klarar
den nuvarande ledningen och styrningen av att leverera detta mera
eller inte.
Läs
denna viktiga avhandling genom att gå till följande länk:
Den
mångtydiga församlingen
Beröringspunkter?
Svenska
kyrkan styrs av politiker och därför är det viktigt att förstå
vad som händer inom politiken. Politik styrs av idéer och värdegrundsresonemang,
verksamheter som tidigare var väl förankrat inom Svenska kyrkan
men där värdegrundsarbetet numera nästan helt upphört. Så, om
nu politikerna och politiken riskerar att bli än mindre relevanta
ska styra en organisation som medlemmarna tycker blivit allt mindre
relevant vad bli resultatet av detta. Legitimiteten håller sakta
men säker på att rinna ut i sanden och frågan är vad som händer
när man närmat sig nollpunkten. Utmaningen är således att bli
relevant igen och då återstår nog en hel del ommöbleringar både
inom Svenska kyrkan och inom politiken.
Vår granskning av
imploderande församlingar visar att det står mycket illa till och
vi har svårt att se vad som krävs för att göra en förändring
till något bättre. Hoppet står kanske till enskilda medlemmar som
vill något, organiserar sig och tar initiativ.
![](images/UPP.jpg)
|