![](images/Nr%201%202009/07-0037.jpg)
Kärnkraft
ökar exploateringen
Berättelsen
om kärnkraften
På
senare tid har kärnkraftsanhängarna talat för kärnkraftens
comeback. Centerpartiets senaste vändning i frågan är
sensationell och kommer sannolikt att få stora konsekvenser. Kärnkraften
presenteras som den utsläppsfria energikällan, det vill säga fri
från koldioxid, som ska ge oss evig, relativ ofarlig och säker
energi.
Ulf Svensson: | 2009–02–06 | Alliansregeringen är inne på
samma linje genom att säga att kärnkraften ska vi utnyttja
eftersom den redan finns och att det nu gäller att klämma ut det
sista av den innan den eventuellt kan skrotas.
En
ståndpunkt som alltså redan blev inaktuell i samband med den nya
överenskommelsen. Lösningen nu heter effektökning i kombination
med den strängaste lagstiftning världen skådat för denna typ av
reaktorer samt fortsatt utbyggnad av nya reaktorer i takt med att
befintliga så småningom avvecklas.
Kärnkraft ökar problemen
Kritikerna
menar att ökad kärnkraftsel inte är en del av lösningen utan en
del av problemet. I en global analys refererad i DN av Karin Bojs
skulle kärnkraftens andel av elenergiproduktionen kunna höjas från
16 till 18 procent vilket innebär en marginal lättnad, visavi till
exempel ökad elproduktion med kol. Dessutom blir minskningen av
koldioxidutsläppen inte så stora eller inga alls netto, enligt
kritikerna.
Förnyelse
av elanvändningen i vår typ av samhälle snarare ökar
exploateringen av våra knappa naturresurser och därmed
klimatkrisens fördjupning. Även effekthöjningen i sig gör att
riskerna för nya haverier och olyckor ökar och att man har svårt
att förutse var och hur dessa ökade risker kommer att uppstå.
Men
det finns även andra problem med kärnkraftsdriften som det inte
talas så mycket om och som också utgör problem även vid
normaldrift i ett kärnkraftverk. En som granskat dessa risker är Gunnar
Lindgren, civilingenjör, lärare och musiklektor vid Göteborgs
universitet, som undersöker samhällets dolda miljöhot och som är
skicklig på att föra ut dessa till en större publik.
Är
det mer kärnkraft vi behöver
All
energiutvinning har sina baksidor även så kallade miljövänliga
alternativ. Dock är det stor skillnad på graden och arten av de
problem som uppstår vid energiutvinningen när vi gör en närmare
jämförelse.
Gunnar
Lindgren menar att kärnkraftsindustrin framförallt talat om
industrins fasta avfall men legat lågt med information kring det
flytande respektive det gasformiga kärnavfallet. Detta avfall går
inte att samla in utan måste släppas ut i naturen genom skorstenar
respektive genom återkommande tömningar av tankar.
Att
det är på detta sätt förnekar ingen men det är ingen som talar
om det eftersom det är få som känner till det. Av denna anledning
kommer uppgifterna aldrig fram i media enligt Gunnar Lindgren, som
också konstaterat att inte ens teknologerna på Chalmers har med
sig dessa fakta efter genomgången utbildning.
Bilden
av tekniken
Enligt
Gunnar Lindgren är de bilder av kärnkraftstekniken som förmedlats
av kärnkraftsbolagen vilseledande. På dessa illustrationer får
man nämligen uppfattningen att ett kärnkraftverk består av slutna
system som är helt skilda från omgivningen och att värmeväxlare
kyler av anläggningen i ett separat system. Detta sistnämnda
skulle vara anledningen till att kärnkraftverk lokaliseras vid hav,
stora sjöar eller floder.
I
verkligheten är skälet till kärnkraftverkens lokalisering till
havet också att man regelbundet tömmer tankar med radioaktivt
vatten som efter till exempel filtrering släpps ut i havet.
Detsamma gäller utsläppen av radioaktiva gaser som inte heller
finns med i det allmänna medvetandet.
Kärnkraftverk
har skorstenar som kontinuerligt släpper ut radioaktiva gaser som till slut hamnar i miljön. Inte nog med
detta, utan det är också höga skorstenar som innebär att de ska
sprida avfallet i vida bågar så att man minimerar de lokala utsläppen.
Gunnar
Lindgren menar att dessa fakta inte är kända av politikerna eller
den stora allmänheten och därför kan spridningen av det
radioaktiva avfallet fortgå utan att störa diskussionen om kärnkraftens
vara eller inte vara i framtiden.
Avfallet
Avfallet
delas således in i fast, flytande och gasformigt avfall. När det gäller
det fasta avfallet, det så kallade högaktiva avfallet som
huvudsakligen består av utbränt kärnbränsle, så är det framförallt
detta som diskuterats eftersom det måste hållas borta från människan
i oändlig tid innan det blir harmlöst.
Men
även det som kommer ut i kärnkraftverkens skorstenar, respektive
den radioaktivitet som släpps ut i vattnet vid återkommande tömningar
av de tankar som samlar upp olika typer av spillvatten, är ett större
problem än vad kärnkraftsanhängarna vill vidkännas enligt Gunnar
Lindgren.
Alla som arbetar professionellt
med kärnkraft känner till ovanstående grundfakta.
Det
som skiljer kärnkraftsanhängarna från kärnkraftsmotståndarna är
bedömningen av de olika typerna av risker. De ämnen som till slut
hamnar i naturen är långt ifrån ofarliga utan tillhör de
farligaste ämnena på jorden. Vem har inte hört talas om ämnet
polonium efter mordet i Storbritannien på den avhoppade ryske
agenten Litvinenko .
Ämnet
tillhör en grupp som kallas transuraner där förutom polonium även
ingår plutonium, curium och americium. Transuraner kallas de ämnen
som har atomnummer som är högre än det tyngsta grundämnet uran
och alla dessa ämnen är starkt radioaktiva.
När
Gunnar Lindgren är ute och föreläser går han igenom en mängd
olika ämnen som förutom ovan nämnda också innehåller följande:
kol 14, krypton-85 och tritium. Han beskriver både farligheten med
att dessa ämnen släpps ut i naturen, eventuella långsiktiga
konsekvenser på antalet cancerfall på sikt i världen, hur man kan
se på gränsvärden samt dess koppling till olika typer av
riskanalyser och så vidare.
Koncentrationen
och livet på jorden
Som
ett exempel på ett farligt ämne nämner Gunnar Lindgren krypton-85
och dess ökade koncentration på jorden. Han nämner kärnfysikexperten
och forskaren, professor Örjan Skeppstedt, som räknat ut
att förekomsten av detta ämne gått från noll 1945 till att vara
uppe i fem becquerel per kubikmeter i atmosfären år 1980.
Fram
till 2050 beräknas den kommande utbyggnaden av kärnkraften ha ökat
denna koncentration av krypton-85 till minst 10 000 gånger och
upp till 100 000 gånger beroende på de planer som nu
diskuteras.
Som
vanligt diskuteras om detta är farligt för människan eller ej där
myndigheterna, enligt Gunnar Lindgren, menar att det är relativt
ofarligt medan andra säger att det finns en klimatpåverkan genom
att krypton-85 påverkar jonbildningen i atmosfären och därmed
klimatet. Och så kan man gå igenom ämne för ämne och till slut
få fram ett helt annat panorama av hotbilder av den ”klimatvänliga
energikällan” än den som gängse tecknas på våra svenska
ledarsidor.
Sammanfattningsvis
framkommer det en bild som känns mer än skrämmande och byggd på
obehagliga fakta som miljödebattören Gunnar Lindgren nogsamt
samlat in från det globala forskarsamhället. Och tyvärr brukar
han lyckas pricka in hoten mot livet på jorden bättre än de
flesta. |