![](images/43-0045.jpg)
Allt
blir vanställt med
trafikleder hängande över naturen. |
Johannes
Åman, DN, svarar
"Trängselskatt
för Essingeleden"
Vad
bör göras med storstädernas trafikkaos? Bygga flera kringfartsleder
och strunta i den globala miljöutvecklingen? Eller, skrota
storstadsbilismen i dess nuvarande omfattning och satsa på effektiv
kollektivtrafik?
vi står idag inför ett mycket viktigt vägval,
som handlar om civilisationens vara eller inte vara. Många
är mentalt låsta i en
tilltro för ständig ekonomisk tillväxt, och vill inte avstå från
den nuvarande livsstilen. Detta är ett riktigt stort problem!
”Det
krävs inte mycket för att det ska bli kaos i
Stockholmstrafiken”, skriver Johannes Åman i ett
ledarstick i DN, 08-04-25 (Tf chef för DN:s ledarredaktion). Han
menar att ”allra mest sårbar är Essingeleden i Stockholm.
Och
Johannes Åman undrar: ”Vad göra? Att bygga nya vägar och spår
över Mälarens vatten tar lång tid. Så frågan är om inte
Stockholm måste bita i det sura äpplet och utvidga trängselskatten
till Essingeleden. Det är ingen idealisk lösning att låta även
de som försöker undvika att köra genom innerstaden betala. Men
att betala för att köra är i alla fal bättre än att sitta
fast.”
min
kommentar och brev till Johannes Åmans
inlägg blev följande: "Storstaden Stockholm har sin ständiga växtvärk,
och hur mycket vägarna än byggs ut, så växer bilköerna ikapp
med utbyggnaden. Med all tydlig erfarenhet går det inte att bygga
bort bilköer i en snabbt växande storstad. Ingenstans i världen
har detta lyckats, såvitt jag vet."
Johannes
Åman varnar för sårbarheten med Stockholms kringfartsleder. Han
har alldeles rätt med förslaget att utvidga trängselskatten även
till Essingeleden. Detta är nödvändigt av flera skäl: först och
främst för framkomligheten av ”nödvändighetstrafiken”, som
utryckningsfordon och kollektivtrafik, men med samma nödvändighet
för miljöansvaret.
Trängselskatten
kan kännas orättvist för vissa. Men fördelarna är ändå större
för en nödvändig utveckling med bättre framkomlighet för alla.
Trängselskatten
bör kunna vara en dellösning och en ”motor” för att lösa
problemen.
och
på min kommentar svarar
Johannes Åman i ett brev: ”Jag håller med om att det är just
som dellösning trängselskatten får betraktas.”
Men
frågan blir då vilket innehåll en dellösning ska ha? Jag är rädd för
att Johannes Åman ser dellösningen på ett annat sätt än vad jag
gör. Många vill till vilket pris som helst ha den nuvarande
livsstilen oförändrad – men med lite förändringar och trixande
här och där.
Bara ingen rör rätten till bilismen – så det så – tycks många
tänka! Så fungerar de övertygade egoisterna. Och i slutänden: strunt samma i hur det går
för framtidens generationer. För egoisten finns nämligen
ingenting värdefullare än sina egna ideal och livsstil.
när
journalister med inflytande
på stora tidningsdrakar inte tar det nödvändiga ansvaret till förändringen
av den nuvarande livsstilen, så blir de av den anledningen
medansvariga, med dem som förstör framtiden.
Lär
istället av duktiga DN-skribenter, som exempelvis Karin Bojs,
och en lång rad andra föredömliga journalister på samma tidning! De
berättar genom sin journalistik vilka problem vi i realiteten står
inför. Ideologiska livsstilsideal ska inte behöva skymma sikten
inför de globala problem vi har framför oss.
Vi
står inför ett globalt hot med förödande konsekvenser, detta är
tyvärr en sanning utan skygglappar. Allt bör därför göras för
att hindra detta hot.
Den
civiliserade människan tar sitt ansvar, medan den egoistiska människan
struntar i medmänniskor och lever som om planeten jorden bara var
till för att exploateras och plundras.
om vi slutar att flyga,
eller inte längre köper bilar, blir ju massor av människor
arbetslösa, påstår vissa! Hur blir det då för alla dem som
drabbas och för samhällsekonomin i stort?
Jag
brukar svara med att järnladyn Margret Thatcher en gång i
tiden lade ned kolgruvorna i Storbritannien, av nödvändighet för
miljön och människorna, och av detta blev luften betydligt bättre för miljoner människor
runt om i Europa.
Hela
kolgruveindustrins intressenter agerade frenetiskt mot premiärministern,
men till ingen nytta alls. Nya jobb skapades och miljön räddades.
Strukturomvandlingar
har varit vanliga i alla tider, och många har fått betala ett högt
pris för dessa förändringar, men som många gånger lett till
framgång. Men, ingen ska egentligen behöva
bli lidande på nödvändiga förändringar som alla gynnas av. Det
är här tryggheten med ett solidariskt samhälle blir som allra
betydelsefullast.
Det
glädjefulla för närvarande är att både SAAB och Volvos
personvagnar säljer allt sämre. Det kan vara en tillfällighet,
men ändå ett bra tillfälle för alternativ kollektivtrafik, som
kan byggas ut och ge kompenserade arbetstillfällen för
samhällsnytta med högre livskvalitet för alla.
det
viktiga i Johannes Åmans ledarstick
är ändå: oavsett vad vi i övrigt vill med Stockholms överbelastade
trafik, så kan trängselskatt vara en dellösning, som på olika sätt
kan utvecklas till det bättre för miljön.
Det otäcka är att de som bromsar den alternativa utvecklingen
hindrar alla andra ansvarsfulla människor, och på så sätt blir till
hinder
för en nödvändig förändring av det nuvarande samhället.
Paul Lindberg
Uppdaterad 2008-06-16 |