![](images/Nr%208-2008/6025.jpg)
Medan
isarna smälter...
Sanning
och konsekvens
Miljöhotet
existerar inte
Elisabet
Höglund, tidigare tevejournalist, läxade för
en tid sedan upp alla som inte begripit att det inte bevisats om
någon global uppvärmning. Det skedde i Härnösand, där hon
citerar 1800-talsbiologen Thomas Huxley: ”En sann vetenskapsman
erkänner inga auktoriteter, ty för honom är skepticism den högsta
av dygder och blind tilltro en oförlåtlig synd.”
Paul Lindberg: |2008–10–30|
Elisabet Höglund tycker att
ovanstående visdomsord är prov på högsta visdom och en
regel, som alla, vilka kallar sig vetenskapsmän borde följa. Och
denna uppmaning riktar hon mot forskarkåren med analyserna bakom
den globala uppvärmningen.
Hon
riktar också en uppmaning till journalistkåren om att: ”alltid
kritiskt granska det vi ser och hör, alltid vrida och vända på
alla fakta och uppgifter, och alltid lyfta på alla stenar för att
se, vilka överraskningar som kan dölja sig under dessa.”
Hennes
eget mästrande och citerande av visdomsord skulle enligt Elisabet Höglund
kanske inte riktigt nå fram till sanningen, men kunna komma en bit
på väg.
Det
är tydligt att hon tidigare varit ointresserad av
klimatforskningen under anställningstiden på teve? Det är det många
som har varit, och nu vaknar upp, skrämda över situationen, och kanske vägrar
att acceptera obekväma sanningar.
Under
flera decennier har en rad forskare och miljöorganisationer
gjort precis det som Höglund efterlyser i dag, att kritiskt
granska, men kom fram till
raka motsatsen av det hon själv tycker man borde ha kommit fram
till.
Under hennes propagandakampanj i Härnösand upplyste hon om
att hon inte är meteorolog, klimatolog, geolog, glaciolog,
oceanolog, naturgeograf, rymdforskare, statistiker och inte heller
naturvetare. Jag är bara humanist, berättade hon.
Men de flesta
inom de forskarområden hon räknade upp är just de som kommit fram
till slutsatsen att vi nu redan trätt in i en allvarlig global
klimatkris.
Hon
tycker själv, som kommentar till ovanstående yrkesuppräkning, att
hon istället är utrustad med en god portion sunt förnuft och med en stark
intuition, som under alla hennes år som journalist har hjälpt och
väglett henne när hon stått inför situationer som handlat om
sant eller falskt. Så ser hon sig själv, med sitt eget omdöme.
Fältforskningen
idag har, genom decennier av studier, kommit fram till de
formuleringar för nödvändiga åtgärderna av olika samhällsinstitutioner
och parlamentariker. Att misstro denna verklighet är rena
paranoian.
Det finns
panikslagna kritiker mot forskningen som ser
forskningsresultaten som något slags konspiratoriskt. Men precis
som Höglund säger, så är inte alla forskarna ense och övertygade om att det finns
tillräckliga bevis om att Jorden står inför en klimatkris. Men det
anser däremot en förkrossande majoritet av världens forskare, de är övertygade om
klimathotet. Och då har vi att ta ställning till vilka vi
bör lita på.
Forskarna
är inga konspiratörer, bara för att de kommer med obekväma
sanningar. De ser heller inte svart
eller vitt på problemen, eller ser det som en politisk höger- vänsterfråga. Dessa forskare är seriösa och med
allra bästa avsikter.
Det
går att förstå de psykologiska våndor som uppstår vid förändringar
av den omfattning som världen nu är i behov av.
Det
som ser ut som en konflikt mellan ideologier, är i denna situation olyckligt. Visst finns det
propagandistiska övertoner, men det beror nog mera på problemets
allvar och frustrationen över att så lite görs. Och den motsatta
frustrationen över att drömmens nyliberalism var dömd att
misslyckas redan från början.
Nyliberalism
har visat sig komma till stor
skada för människorna, både vad det gäller för rättvisa och
demokrati, världsekonomin, men framförallt för konsekvenser av den globala miljön.
Elisabeth
Höglund berättade på kampanjmötet vad hon starkt ogillar:
"det är när
andra försöker pådyvla information och förmenta fakta, som jag själv inte kan kontrollera eller som står i strid med de kunskaper
och erfarenheter jag själv förvärvat. – Jag ogillar, när utnämnda
och självutnämnda experter försöker tala om för mig vad som är
rätt och fel och att jag är förbjuden att tänka i andra banor än
de påbjudna."
Man
tar sig för pannan. Detta är den grova propagandans
språkbruk i all sin burdusa tydlighet. Höglund gör sig här till
alltings mått.
Under
kampanjmötet i Härnösand talar hon själv om "de 400
forskare" som minsann visar hur fel FN:s klimatpanel har. Hon utnämner
sig själv med rätten att döma ut hela FN:s klimatpanel som
inkompetenta, och där står hon själv med ljusets avslöjande
sanningar, hon som inte själv är forskare, men med sitt eget sunda
förnuft. Ganska fantastiskt!
Vad
inte Höglund berättade under kampanjmötet var att när
Al Gore presenterade ”En obekväm sanning”, kom efter en
kort tid, presidenten George W. Bush med erbjudandet till världens
forskare om stora honorar om de kunde bevisa att klimatförändringar
inte är en realitet, och att det inte är orsakat av människan.
Sedan dess har mycket kommit fram under solen.
Presidentens erbjudande fick ett stort mediagenomslag världen över.
Och det visade sig snart att vissa forskare kom med de resultat som presidenten efterlyste. Vissa fastslog att världen inte
står inför
en global uppvärmning. Andra menade att det visserligen
finns en global uppvärmning, men som inte orsakats av människan,
utan kan bero på solen. Men dessa forskare har faktiskt varit få, i
relation med de som tagit miljöhotet på största allvar.
Läraktiga
av presidentens erbjudande kunde även storkoncerner lämna bidrag
till olika forskare, ofta privata forskare inom företag. En rad forskare med tvivelaktiga ambitioner lät sanningen underordnas Mamons intressen.
En mindre splittring uppstod faktiskt bland forskningen, vilket
senarelägger de nödvändiga åtgärderna. Så kan det gå.
Kampanjmötet
i Härnösand fick också veta "att flera forskare och vetenskapsmän
till och med hoppat av FNs klimatpanel, när deras egna
uppfattningar och teorier har visat sig inte stämma överens med de
rådande."
"De
’kritiska’ forskarna
har alla vägrat ställa sig bakom uppfattningen, att det ’bara’ är
de av människan förorsakade koldioxidutsläppen som ligger bakom
den globala uppvärmningen. Istället anser de, att förklaringen
till den globala uppvärmningen ska sökas i solens aktivitet och i
relationerna mellan jorden och solen."
Faktum
är att samtliga forskare inom FN:s klimatpanel är medvetna att det
finns påverkan från många olika källor. Det har man vetat i
decennier genom
forskningen. Höglund däremot använder sådana självklarheter
som en propaganda. Vad FN:s klimatpanel säger är att människans påverkan
av klimat är utslagsgivande på grund av den massiva påverkan, som
förvärrar
de naturliga fluktuationerna.
Höglund menar att människans utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser
inte påverkar mycket, och menar att det är vad "kritikerna"
anser.
Med kritiker kan hon knappast mena forskarna, eftersom det inte finns
så många forskare med den ståndpunkten. Med kritiker tycks hon
förväxla
syftningen medvetet, som egentligen gäller kritiker som tycker som
hon själv, de som inte gillar FN:s klimatpanel.
Höglund berättar:
"kritikerna menar också, att FNs klimatpanel har
förvridit och manipulerat fakta för att dessa ska passa in på den
i förhand bestämda mallen."
Ovanstående
är naturligtvis Höglunds egna konspirationsidéer och med rejäla övertoner, eller av något annat
förvridet slag. Det kanske rent av
är precis tvärtom. Fakta förvrids istället av sådana som Högberg
och hennes uppdragsgivare?
Och
till slut säger hon: "Om klimatet däremot fortsätter
att värmas upp trots den minskade solaktiviteten, ja då har FN
haft rätt och då står det klart, att det är människans påverkan
– och inte solens – som ligger bakom den globala uppvärmningen."
Vilken saltomortal! Ska vi nu chansa på att Elisabeth Höglund har rätt,
eller att FN:s klimatpanel har rätt? Det är frågan?
|