![](images/Nr%207-2009/19-0157.jpg)
Kyrkovalet:
Carl
Bildt och Hedvig Eleonora
Vi
har genomlevt ännu ett kyrkoval där det mesta blev som det varit.
Nomineringsgrupperna dominerade, precis som tidigare, av våra
politiska partier, vilket gör att den berömda delningen mellan
kyrka och den politiska statsmakten i praktiken kvarstår.
Ulf Svensson: |2009–11–19|
Alla verkar vilja ha en demokratisk folkkyrka, men
engagemanget bland medlemmarna räcker inte till för att faktiskt gå
och rösta. Frågan är om det nya röstsystemet är en del av lösningen för hur vi gemensamt formar
denna gemenskap i mer demokratisk anda – om det nu är detta som
är målet.
Ingen
har kunnat undgå att läsa om att våra främsta politiker nu gör
entré i kyrkopolitiken. Beatrice Ask, Thomas Bodström, Karin Söder
(kyrkomötet) och Carl Bildt ger sig snart ut i
kyrkopolitiken. Från början har de stått långt ned på listorna.
Men i och med de nya röstreglerna, där man får kryssa för tre
kandidater, har dessa A-politiker hamnat på topplaceringar. Det
verkar som om alla, utom möjligen Carl Bildt, tar plats i sina
respektive församlingars gemenskaper.
Allt
lika, allt olika
Till
det yttre är kyrkovalet i Hedvig Eleonora församling en kopia av
det förra valet. För ser man på hur många som lagt sina röster,
vilka nomineringsgrupper man röstat på samt mandatfördelning är
det en blåkopia av det föregående valet. Att två
nomineringsgrupper gått samman och bildat en ny gemenskap ändrar
inte detta förhållande. Det är bara ett nytt namn men samma
politik, får man förmoda eftersom det är samma människor.
Det
är först när man granskar listorna ”val till församling” som
man inser att något stort har hänt. De som röstat har nämligen
använt möjligheterna att kryssa fritt i listorna, och det har man
också gjort med besked.
Eftersom
Moderaterna har absolut majoritet i församlingen, skulle det mest
naturliga vara att förstanamnet på listan, juristen Annika
Sandström, och tillika kyrkorådets ordförande, också hamnat
som första invalda kyrkofullmäktigeledamoten. Åtminstone om man
är nöjd, eller mycket nöjd, med den förda politiken.
Många
församlingsbor har ju slutat fira gudstjänst i kyrkan, efter händelserna
med den förre kyrkoherden. Men Sandström hamnar först på sjätte
plats, passerad av andra moderater, en kristdemokrat och en kandidat
från Hedvig Eleonora församlings framtid. Tre andra moderater
hamnar före henne, där åtminstone ett av namnen avviker från mängden,
och det är civilekonom Gabrielle Barnekow Klint.
Det
var hon som var den enda moderaten som röstade mot beslutet att
peta den kvinnliga kyrkoherden – ett ställningstagande som övriga
moderater i kyrkofullmäktige ogillade. Hon hamnade på andra plats
bland invalda ledamöter.
Även
förste vice ordföranden i kyrkorådet, advokat Birgitta
Melander, som var placerad som kandidat nummer tre i
moderaternas nomineringsgrupp, hamnade först på tionde plats i det
slutgiltiga valet av alla ledamöter.
Församlingsborna
i Hedvig Eleonora Församling har även röstat på den revisor som
visade civilkurage och vägrade skriva på revisionsrapporten,
kristdemokraten Birgitta von Hofsten.
Utrikesminister
Carl Bild, med många järn i elden, hamnade på fjärde
plats i det slutgiltiga valet, från att ha haft plats 26 i
kandidatlistan för moderaterna, vilket också var lika med den sista platsen.
Kort
sagt: församlingsborna har haft åsikter om vilka som borde
representera dem för nästa valperiod. Denna prioritering skiljer
sig markant mot den prioritering som nomineringsgrupperna själva
har presenterat.
Viskningar
och rop
I
Moderaternas rapport inför valet 2010, Framtidsvalet 2010, finns en
avdelning som kan rekommenderas alla invalda moderater i Hedvig
Eleonora församling till läsning, nämligen ”Vårt etiska förhållningssätt”.
Etikens
har ju på senare tid toppat nyhetsflödet i samband med att Malmö
kommun, som är en så kallad ankomstkommun för ensamkommande asylsökande
minderåriga, placerat en del av barnen i Vellinge kommun.
I
Vellinge har moderata politiker med näbbar och klor försökt
avstyra denna utplacering, med en mängd olika argument.
Moderaternas
partisekreterare, som för övrigt är pappa till skriften Framtidsvalet
2010, har därför fattat telefonen och läxat upp sina
partikamrater i Vellinge, och beordrat den politiska
moderatledningen i Skåne att se över sin flyktingpolitik.
Kommunalrådet
i Vellinge kommun, Lars-Ingvar Ljungberg, som också är ordförande
för Skånemoderaterna, fick i uppdrag att få moderatstyrda
kommuner att ta emot de ensamkommande flyktingbarnen, eftersom bara
5 av 23 moderatstyrda kommuner gör just detta.
Kanske
en delegation borde sändas till Hedvig Eleonora församling, för
att upplysa de moderata kyrkopolitikerna om etik, demokrati och hur
kyrkans offentlighetsprincip ska tolkas.
Medlemsdemokrati
eller partilojaliteter
Att
den politiska församlingsledningen i Hedvig Eleonora kan vifta bort
protesterande församlingsbor på ett kyrkofullmäktigemöte eller
personalenkäter är kanske inte så konstigt.
Men
frågan är om man har råd att ignorera medlemmarna och deras röster?
Varför ska medlemmarna rösta när det inte får någon verkan? När
resultatet borde mana till eftertanke, med den historia som nu föreligger
i församlingen. Och med förhållanden som blir alltmer splittrande,
då är det dags att vakna. För till syvende och sist är
politikerna och kyrkoherden till för församlingens väl och ve,
inte tvärtom.
|